Den sommaren när jag var åtta år försvann fem timmar av mitt liv.
De blev utsuddade ur mitt minne.
Det sista jag minns är att jag satt på bänken under basebollmatchen.
Det började regna. Sen är allt bara ett svart tomrum.
Brian! Brian?
Vad gör du därinne, din dummer?
Du blöder ju...
Vilket ruskväder!
- Hej, älskling! Vad har hänt? - Han gömde sig i källaren.
Vad i hela friden gjorde du där? Hur är det?! Stackars älskling!
Jag fick jobba hela kvällen i post- rummet och såg inte att det regnade!
Stilla...
Körde nån av de andra mammorna dig hem?
- Jag går och lägger mig. - Är du nöjd nu? Han är skadad!
Som barn var jag inte heller nån stjärnspelare-
- men jag gav åtminstone inte upp.
- Förlåt, pappa... - God natt...
God natt!
Jag sa till pappa att baseboll var en dum idé. Håll för näsan...
Mamma fick mig att sluta med baseboll redan nästa dag.
Då började jag få mardrömmar... och blöda näsblod.
Jag kissade i sängen flera gånger. Och så fick jag blackouter.
Jag kände hur ögonen rullade bakåt.
Jag föll ihop på golvet som en tappad marionettdocka.
Teven är inte ens ett år!
Den har kanske blivit konstig efter all åska.
Pappa blir väl överlycklig!
- När kommer pappa hem? - Inte än på en timme.
Mamma, Deborah! Kom och titta!
- Ett ufo! - Det är nog bara en väderballong.
Nej, se vad det gör med teven!
Det flyger över huset.
- Vi går upp på taket! - Nej, vänta!
Var försiktiga, barn!
De båda sakerna glömmer jag aldrig med den sommaren.
Mörkret i den trånga, instängda källaren.
Och precis lika mäktigt och mystiskt var ufot-
- som nånstans därute färdades genom universum.
Den sommaren när jag var åtta år kom jag för första gången.
Mamma höll på med sin nye kille Alfred i min gamla gunga.
Alfred var rena Marlboro-mannen, men totalt korkad.
Flera år senare kallade jag såna "min typ".
När han snackade var han en tråkmåns-
- men när han gnydde som ett hjälplöst djur-
- kunde jag inte se mig mätt.
Jag hade onanerat i flera år, men nu sprutade det sås ur min pitt.
Jag var ivrig att visa tränaren. Jag tar det från början...
I juni började jag på baseboll.
Alfred ville knulla med henne och slippa betala en barnvakt.
Är du spänd?
Tränare Heider?
Åtrån drabbade mig som ett klubbslag.
Han liknade killarna i morsans undangömda Playgirl-tidningar.
Då var jag för generad för att uttrycka mina känslor.
Hej! Jag heter Ellen McCormick. Det här är min pojke Neil.
Hej, Neil!
Ska du inte hälsa på din nye tränare?
Han behöver bara lite tid på sig med nya människor.
Jag blev snabbt stjärnspelaren i laget.
Det var ingen bedrift, eftersom de andra var totalt värdelösa.
I vår första match slog jag en trippel med fulla baser.
Publikens jubel betydde inget mot att tränaren blev stolt över mig.
Efter den första segern ringde tränaren och bjöd laget på bio.
Tjänare, tuffing! Ska vi åka?
Tränaren? Var är alla andra?
- Det blir visst bara du och jag. - Är det sant?
Coolt!
Jag valde en barnförbjuden rysare med massor av blod och mord.
När den jobbiga blondinen blev halshuggen, jublade jag.
Efter filmen köpte vi pizza.
Hemma hade tränaren en enorm teve-
- och Donkey Kong, Asteroids, Frogger... alla min favoritspel!
Du exploderade. Nu är det min tur.
- Saknar inte din mamma dig? - Hon jobbar!
Sen ska hon nog träffa Alfred.
Du är väl ensam rätt mycket?
Ja, men jag gillar det. Jag cyklar och kollar på teve. Det är coolt.
Skit också! Det var ditt fel.
Förlåt! Vänta lite...
Kom hit ett ögonblick. Ta med dig en flaska läsk.
Det verkar kanske konstigt-
- men jag behöver spela in mina spelares röster, särskilt de bästa.
Håll den här.
Tala in i den med din vanliga röst.
- Vad ska jag säga? - Vad du vill. Börja med ditt namn.
Neil.
Ta en stor klunk läsk och rapa!
- Skit också... - Bra! Ta om det.
- Skit! - En gång till.
Skit, skit, skit, skit!
Fan!
Se in i kameran. Räck ut tungan!
Gör en grimas. Bra!
Ja, Neil. Ja, ja!
Gapa riktigt stort.
Perfekt.
Den 2 juli. Vi hade match klockan halv åtta.
Du slår väl en fullträff för din stackars hårt arbetande mamma?
Du får skjuts hem av tränaren.
Du är min och jag älskar dig. Kom ihåg det!
- Du har aldrig spelat bättre! - Tack, tränaren.
Kan vi spela tevespel igen?
Visst, men först ska jag visa dig nåt.
- Där ser jag dum ut. - Nej, du är perfekt.
Du ser ut att ha en underbar dröm.
Neil, jag har tänkt mycket på dig den här veckan.
Jag är hungrig.
Visst! Vill du ha pizza?
Jag kanske har nåt hemma som du gillar.
- Vad vill du ha, lilla kompis? - Mamma tycker såna är för dyra.
Då ska vi käka!
- Vilken sort vill du ha? - Vad väljer du?
- Corn Pops. - Då tar jag... Cocoa Krispies.
Fan! Förlåt...
Kasta en!
Nu så...
Jag tycker om dig, Neil.
Jag tycker jättemycket om dig.
När jag tycker om nån jättemycket...
...har jag ett sätt att visa det.
Ängel... Det är inte fel att kyssa nån så här.
Låt aldrig nån inbilla dig att det är fel.
"Det hände." Jag sa det till mig själv. "Det bara hände."
När det var över, liknade röran på golvet ett sönderslaget kaleidoskop.
När jag svalde, sved smaken av tränarens tunga i munnen.
Du tyckte om det. Det är okej att du gjorde det.
Allt ska bli bra.
Känner du honom, eller?
Jag träffade Wendy Peterson när jag var tio. Hon var elva...
Vad gör du?
- Jäklar! Inget rakblad. - Du är inte klok.
Om inte jag varit bög, hade jag gjort henne med barn-
- och vi hade satt fler störda, oönskade ungar till världen.
I stället blev hon min själsfrände... min medbrottsling.
Vi kidnappar honom.
Hans mamma bad oss följa honom hem.
- Vart för ni mig? - Till ett hus med massor av godis.
Smaskens!
Akta er! Akta er!
Det här är yxmördarens offers ögon.
- Kom, Satan! - Skynda dig, fegis!
Jag hade aldrig gillat Halloween, men just det året-
- visste jag att nåt hemskt skulle hända. Jag kunde inte förhindra det.
Vänta utanför på mig. Jag är strax klar.
Håll honom medan jag hämtar nåt. Vi ska ha lite kul.
- Vad är det, Satan? - Vad sa du, din skit?
Vilken förlorare!
Brian?
Jag tyckte väl att det var du.
Lägg dig ner!
- Vad gör du? - Håll tyst, annars dödar vi dig!
Lys hitåt.
Gapa. Gapa!
Håll dem i munnen! Lyd, annars dödar jag dig, jag svär!
Ge mig tändstickorna, för fan, Wendy!
- Lys på honom med ficklampan. - Han kommer att skvallra!
Var inte rädd. Jag vet hur vi ska få honom på vår sida.
Såja, ligg stilla. Du är min lille drömkille. Jag vill visa dig nåt coolt.
När jag var liten, gjorde en man så här med mig. Det är skönt.
Såja, duktig pojke.
Efter det såg Wendy mig med andra ögon.
Jag visade en sida, som jag aldrig visat för nån annan.
Jag visste att vi skulle vara sammansvetsade... för alltid.
Jag vaknade, och återigen visste jag inte vad som hade hänt.
Deborah sa jag hade varit borta i en timme, men jag mindes inget.
Jag visste bara att det hängde ihop med den gången i källaren.
Hur lång tid det än skulle ta-
- måste jag ta reda på vad som hade hänt mig och lösa mysteriet.
När jag var 15 år hörde jag några kamrater snacka om ett ställe...
... ett ställe som fanns t.o.m. i en liten skithåla som Hutchinson.
Bingo...
Nu så...
- Hur är läget? - Okej.
- Jag heter Charlie. - Och jag Neil...
Vill du åka en sväng?
Visst.
- Har du kontanter? - Jag betalar 50 dollar... inte mer.
Du måste vara försiktig här.
Polisen patrullerar hela området, och de fattar vad som pågår.
Jag är här i affärer. Jag säljer snacks till butikerna.
Ta för dig, du!
Du är visst hungrig.
Vi har bara en timme på oss, så vi får sätta i gång.
Vänta!
Låt mig göra det.
Du är vacker...
Vad tycker du om? Säg vad du vill att jag ska göra.
Vad som helst.
- Tycker du om äldre killar? Berätta. - Ja.
Det känns skönt.
Du är en så vacker...
...vacker pojke.
Det går för mig.
Det går för mig!
Jag vet, det där var inte säkert, men tack och lov är vi i Kansas-
- och inte nån nersmittad storstad.
Dessutom är du bara barnet.
- Din galning! Du skrämde mig. - Tack för att du kom.
Jag får inte vara ute så här sent för morsan!
Jag vill visa dig nåt.
Titta.
FREDAGAR OCH LÖRDAGAR 15-16 UNG OCH VILLIG
Det är jag.
Du bara ljuger. Jag tror dig inte.
- Jag ska bevisa det. - Hur då?
- Gud! Stoppa in den i byxorna! - Titta!
- Nej, du är pervers! - Kolla vad killen gjorde med mig.
Är det blåmärken?
Han gnagde som på en karamellstång. Det gjorde inte ont förrän jag kommit.
Akta dig, McCormick. Nästa gång kanske nån biter av hela grejen.
Jag menar allvar! Här finns också dårar. Tänk om du blir styckmördad!
Okej, "morsan".
- Jag önskar att det var nån film. - Jag med.
En film om våra liv - allt som hänt hittills.
I den sista scenen skulle vi stå här... bara du och jag.
Ja.
Jag hör nåt.
Det är Guds röst.
Jag hör honom.
Jag hör honom!
HÖSTEN 1991
- Mamma! Det börjar strax. - Jag kommer.
- Är videon på? - Jag har dubbelkollat.
Programmet är nog lite fånigt. I påannonsen sa en tokig gubbe-
- att utomjordingar strålade honom rakt upp ur badkaret.
Ska du göra narr av mig, så ser jag det hellre ensam. Nu börjar det!
Kvällens program handlar om ufonas skräckinjagande värld.
Är det masshysteri eller något i högsta grad verkligt?
De höll mig fången i timmar! De undersökte mig-
- som om jag var en groda på en biologilektion!
Sen stack de in en sond i min mage.
Jag har fortfarande ett ärr. Se här!
Jag blev alltid skrämd av filmer om ufon. Till och med av "E.T."
Stackars människa... Hon ser så intetsägande och ledsen ut.
Avalyn Friesen bor i den lilla vanliga staden Inman i Kansas.
Det är bara 4,5 mil härifrån.
Hon är 32 år och ogift. Hon bor med sin far-
- och jobbar deltid som sekreterare, men det är nåt ovanligt med Avalyn.
Så länge hon kan minnas har oförklarliga saker hänt henne.
Jag hade hört talas om människor med minnesluckor... utsuddad tid.
Under hypnos mindes jag att jag hade förts bort mer än 20 gånger.
- Men snälla...! - Första gången var jag sex år.
Jag hade varit på picknick med mina farföräldrar.
Vi körde vilse på en grusväg. Farfar körde i diket.
Det kom ett bländande vitt ljus-
- men utomjordingarna var inte intresserade av mina farföräldrar.
De lyfte upp mig ur bilen med nån sorts gravitationsstråle.
Nu har jag fått nog. Jag ska hämta lite glass. Vill du ha?
Jag minns att jag låg på ett kallt, glatt, blankt bord.
Utomjordingarna omringade mig.
De hade stora, svampiga huvuden och små armar.
Men det värsta var deras ögon. Jag kan bara beskriva dem-
- som stora, svarta, geléaktiga diamanter.
Kära Avalyn. Du känner inte mig
men du kommer att lära känna mig...
Tänk att jag äntligen ska sticka ifrån den här jävla hålan!
Hör av dig så fort du har hittat nåt, annars...!
Du kommer och hälsar på, annars...!
New York! Lyckans ost!
Din fule fan, vad glor du på?!
Bögar!
Fan, kör!
Minns du killen jag berättade om i en vit Camaro? Han står där.
Jag har knullat alla torskar här utom honom i den vita Camaron.
Nu får ni sticka, så att ni inte skrämmer bort min kund.
- Ska vi hämta dig senare? - Jag är klar vid sjutiden.
- Vi möter dig här. - Jag måste packa, Eric.
Ring mig i kväll. - Vi ses senare.
- Akta dig. - För vad?
Jag menar allvar. Du bor inte i Modesto längre.
Jag har sett dina blickar på honom.
Han är så snygg. Jag rår inte för det. Han är som en gud...
Ja, jag var också nere i honom en gång i tiden.
Men jag vet alla Neils hemska hemligheter.
När jag har åkt, har Neil bara dig, och du måste fatta en sak:
Där andra har ett hjärta, har Neil ett bottenlöst, svart hål.
Och om du inte aktar dig, kan du falla ner i det och försvinna.
I den här drömmen
- Brian, är du hemma? - Ja, mamma, jag är här!
Inga lektioner i dag?
Jag har diskussionsgrupp i engelska kl. 19.30.
Du har fått brev. Ett från din syster...
...och ett från "A. Friesen"?
Tänk att hon svarade på mitt brev... Avalyn Friesen, hon på teve.
Hon behövde väl inte dränka brevet i litervis med parfym?
- Vad skriver hon? - Hon vill att jag hälsar på henne.
Tack för skjutsen, Preston.
Vi ses.
Du missade det precis. Den gamla tanten vann ur båda lådorna.
- Vad fick hon? - En resa till Skottland.
En jättefin soffgrupp och en splitterny bil.
Jag minns inte märket, men den var värd över 27000 dollar.
Har du eau de cologne på dig?
- Var det okej på jobbet? - Botten...
- När ska vi få det bra, raring? - Snart, mamma... snart.
Glöm inte att i morgon har jag min dejt-
- med den sexige italienaren som jämt väljer min kassa.
Jag är ändå på jobbet. Det är säsongens sista turnering.
Vincenzo!
Brian!
Ner, Patches!
Hon blir lite ivrig. Du måste vara Brian. Det är jag som är Avalyn.
Pappa? Det är okej. Det här är den unge mannen jag berättade om.
Han är lite skygg för främlingar...
Jag är så glad att du är här. Kom!
Det är inte så tjusigt, men det är i vårt hem! Sätt dig.
Har du ätit? Ursäkta, jag var mitt i lunchen.
Ät du. Jag åt tidigare.
- Du såg alltså programmet? - Flera gånger. Jag spelade in det.
De klippte bort en del, men det viktigaste kom med.
- De tog nog mig också. - Du skrev det.
Du är där jag var för några år sen, då man börjar minnas.
Vi är många, som kämpar för att få veta.
Kan du säga att det hände mig bara utifrån minnesluckorna?
Jag är säker på det... Känner du för att ta en promenad?
- Vad har du där? - En drömbok.
Jag skriver ner alla mina drömmar, åtminstone de fragment jag minns.
Det hjälper mig att minnas.
Vilken bra idé. Alla ens minnen finns i det undermedvetna.
För såna som vi kan nästan allt vi gör härledas till bortförandet.
Jag vill visa dig nåt de inte skulle tillåta i teveprogrammet.
De har märkt mig i experimentsyfte.
Rör vid det.
Benet blödde, men jag minns inte att jag blev skuren.
Under hypnos upptäckte jag att de hade opererat in en sändare.
Nu vet de om allt jag gör. De spionerar nog på oss just nu.
När de hittade mig den kvällen, blödde jag näsblod.
De opererade in den i näsan så att ärret inte syns.
Glöm inte att skriva.
- Glöm inte vad jag sa. - Okej...
Du måste komma och hälsa på snart, din skit.
Det ska jag...
Det ska jag.
Inga dumheter, hör ni!
Hej då.
- Oj! Mamma blir nog orolig. - Bor du fortfarande hemma?
Pappa flyttade för sju år sen. Jag träffar honom inte ofta.
Får jag höra om en dröm?
Jag klottrar ner dem mitt i natten. Ibland kan jag knappt tyda det.
Det gör inget.
Det här är två nätter sen...
"Det är ett blått sken."
"Jag har mina basebollkläder" -
- "och en lång utomjording svävar över mig."
"Nån annan är med mig: en annan pojke, också han i basebollkläder."
"En Panther?"
Mitt basebollag hette så.
Få se nu...
"Utomjordingen har stora, svarta ögon. Han rör vid mitt ansikte."
"Jag vill skrika på hjälp, men"...
..."jag kan inte, jag kan inte."
Du är nära sanningen. Se dig som en detektiv.
Koncentrera dig på pojken i drömmen. Han kan hjälpa dig att hitta svaren.
Två ute. Tredje basmannen Jackson ska slå. Hinton härnäst.
Kolla in den där Jackson. Läcker!
- Skojar du? - Jag skulle knulla honom gratis.
Vänligen lämna alla bortslagna bollar i kommentatorlogen. Tack!
Tycker inte du Jackson är sexig?
Han är både tjock och skallig!
Smaken är olika.
- Min pappa slog ut den här. - Kom in och få din belöning!
Tack så mycket!
Vad väljer du, grabben? En peng eller bubbelgum?
Kan du inte välja? Räck fram handen.
- Tack! - Varsågod! Vi ses.
Duktiga ungar ska belönas.
Nu kommer Hinton - han med den gudomliga häcken.
Jag är så jävla packad!
Fan!
- Var är din morsa? - Vet inte.
Antagligen ute med sin nye kille... Vincenzo.
Jag har en grym huvudvärk.
- Har du nåt brass? - Ja, kom.
Här. Ta för dig.
Det sitter en porrfilm i videon, om du vill runka...
Tack. Har du en tändare?
- Tycker du om det? - Det kittlar lite.
Det är väl skönt, Neil?
Kan vi ta filten över oss som förra gången?
Då börjar vi!
Hittade du vad du sökte?
Ja... tack!
Fint! Jag skrev också för skoltidningen en gång i tiden.
Det här var viktigt för min artikel.
- Du kanske får Pulitzer-priset! - Kanske...
- Säg till om du behöver nåt mer. - Tack så mycket.
- Redan klar? - Det är snart deadline.
Lycka till!
Två ute. Garfield ska slå. Heim står på tur.
Skjut tillbaka stolen lite.
Vänta!
Efter tre innings står det 3-0 mellan-
- Hutchinson First National Bank och Wichita Coleman Industries.
- Var har du varit?! - Förlåt, jag borde ha ringt.
- Middagen är iskall. - Det gör inget.
Vad står på? Du har varit så konstig och är borta i timmar.
Det är plugget. College är krävande.
- Ringde du upp pappa? - Jag har varit upptagen.
Jag tar det. Ät upp.
Hallå? Ja. Han äter middag just nu.
- Vem är det? - Den där ufo-kvinnan!
Jag tar det i hallen.
Jag har lyft luren!
Jag skulle ringa dig. Jag hittade ett foto av pojken i drömmen.
- Fantastiskt! Vad gör du nu? - Inget...
Jag behöver visa dig nåt viktigt. Kan du komma?
Visst...
- Hur var det på jobbet, älskling? - Dra åt helvete...
Jag är så jävla trött på den här stinkande lilla skithålan!
Tyst, Patches! Du väcker pappa.
- Brian! Tack för att du kom. - Visst.
Jag stal det från handelskammaren. Det är pojken i min dröm.
Se på hans ansikte! Man kan nästan se att han vet nåt.
Vad gör du?!
"N. McCormick."
Du kan börja leta efter honom i morgon bitti.
Nu måste jag visa dig nåt, som bara du kommer att förstå.
Jag har knullat alla fula farbröder i den här hålan...
...två gånger.
- Vill du ha en? - En av oss måste köra.
- Jag fick kort från Wendy. - Hon är nog sur på mig.
Ja, hennes sista P.S. löd: "Säg åt skitstöveln att skriva."
Vill du höra vad hon skriver?
"Hej, din skit! New York är helt vansinnigt på bästa möjliga sätt."
- Ursäkta... - Kan vi hjälpa dig?
- Får jag bjuda er på en drink? - Dra åt helvete.
Du hörde, din bög... dra åt helvete!
Högfärdiga småskitar...
Värst vad du lät otrevlig! Var han inte din typ?
Jag avskyr när de ser ut som Tarzan och låter som Jane. Nu drar vi.
Vi kom ju nyss!
Patches!
Patches! Bort därifrån.
Bönderna har hittat lemlästad boskap här i många år.
Jag sa det i intervjun, men de klippte bort det.
Pappa säger att det bara är djävulsdyrkare som skär upp kor.
Kom hit. Stick in handen.
Känner du?
Könsorganen är borta.
Utomjordingarna experimenterar på försvarslösa kor.
Oss kan de inte döda. De lämnar bara kvar omedvetna minnen.
Det är på sätt och vis värre.
Lägger du märke till nåt annat? De har avlägsnat allt blod med.
Brian?
Herregud, Brian!
Brian!
Säg att du tycker om det.
Brian, hur är det?! Herregud!
Neil, vad gör du?
Klockan är halv tre!
Du kallade mig din knull... ängel.
- Möter Wendy dig på stationen nu? - Oroa dig inte.
Ring så fort du kommer fram. Jag betalar. Lova det!
Okej!
Du borde ha fått en anständig hårklippning...
Jag måste pissa.
Preston...
Vi kommer strax.
- Vad är det? - Kuken kliar som fan!
- Vad ska jag göra åt det? - Bara kolla.
Hjälp mig, Preston.
Vad fan är det för fel?
Du har ju flatlöss.
Det är inte så farligt. Gå bara till apoteket och köp nåt som heter "Rid".
- Var försiktig. - Jag har koll på läget.
De går ombord på din buss!
Min unge... Du har blivit stor.
- Du är väl försiktig? - Jadå.
Du är min, och jag älskar dig. Kom ihåg det!
Jag bjuder på glass!
- Vad ska du göra nu? - Ta livet av mig, antar jag.
Det där var inte lustigt!
- Jag börjar på college här i stan. - Verkligen? Underbart!
Snarare patetiskt...
Kom och hälsa på, även om Neil inte är hemma.
- Tack, det gör jag nog. - Ja, det får du allt göra!
Vem fan är det?
En pojkscout som uppträder inkognito?
Kan jag hjälpa dig?
- Bor ni här? - Ja.
Ursäkta att jag stör. Jag hittade adressen i telefonkatalogen.
Jag har letat efter alla McCormick hela eftermiddan. Ni är sist på listan.
- Förlåt att jag babblar... - Vad vill du?
- Jag söker en N. McCormick. - Är du från FBI?
- Du har en jädrans otur. - Bor det ingen N. McCormick här?
Vi har precis satt honom på en buss till New York.
Jag är Neils vän Eric. Det här är hans mamma.
- Neil? Heter han Neil? - Ja.
Jag heter Brian Lackey.
Du har inte skrivit, men Wendy säger att du klarar dig bra.
Jag träffade en underlig kille för tre veckor sen. Nej, vi knullar inte!
Han är nog inte ens gay. Han har mysko asexuella vibbar.
Han heter Brian Lackey, och vi går på samma värdelösa college.
Samma dag du reste hittade din mamma och jag honom på tröskeln!
Ni spelade baseboll ihop för tio år sen. Han var sämst i laget, osv...
Han frågar en massa, men jag har inte sagt mycket... om ditt "jobb".
Jag har sagt att du är bög liksom jag.
Men nu kommer det bästa... Han tror att när ni var små-
- fördes ni bort och undersöktes av utomjordingar! Det låter helt vrickat!
Men han sa det på fullaste allvar.
Fram med det nu! Fördes ni bort av ett ufo?
P.S. Har du blivit av med flatlössen?
- Brian? - Ja!
Du har besök.
Jag var i närheten, så jag tänkte titta in.
- Jag är därnere om det är nåt. - Tack, mamma.
Den filmen gillade jag inte. Den där har jag inte sett...
Din mamma tror att jag försöker ta dig ifrån henne.
Har du hittat "N. McCormick"?
Jag har träffat hans mamma och bäste vän...
- Men han är i New York just nu. - New York? Verkligen?
Kom hit och sätt dig.
Har du drömt fler såna där drömmar?
Ja, fast de tycks genomgå en långsam utveckling.
Det beror kanske bara på att jag har varit mycket med Eric-
- men det står allt klarare att Neil är en nyckelfigur.
Han var nog där den kvällen då allt hände.
Jag kan inte!
- Jag... kan inte! - Det är okej.
- Det kommer att kännas skönt. - Låt bli!
- Förlåt! - Det är bäst att du går.
- Gå, snälla! - Förlåt, Brian!
Jag betalar 120 dollar, inte en cent mer.
Okej.
Ska vi?
Knulla mig i röven med din kåta tonårskuk!
Stopp! Vad fan gör du?
Okej, som du vill...
...jag ska sätta på den åt dig.
Såja.
Kom igen, hingsten! Klockan tickar.
Vi är inte i Kansas längre, Neil.
- Du måste vara jätteförsiktig. - Jag vet.
Säg inte bara "jag vet". Vi är i New York.
Gör man fel sak med fel person, så dör man. Punkt, slut.
- Lova mig att inte ta risker. - Okej.
Varsågod.
Kollar du bara på såna här filmer?
- Tycker du inte om den? - Jodå...
Har Neil hört av sig än?
Låt mig förklara om Neil McCormicks universum:
Han är som en planet... t. ex. Saturnus.
Vi är alla som små månar i omloppsbana.
Brukar planeter skriva brev?
Men han kommer till jul.
Hans mamma har skickat en flyg- biljett. Då ska jag presentera dig.
Brian?
- Ta en liten paus i pluggandet. - Tack, mrs Lackey!
Klockan är halv tolv!
Om det är Avalyn... så säg att jag inte är här.
Hallå? Tyvärr, Avalyn... han är ute med sina vänner.
Jag trodde att du gillade henne.
Jag behöver nog bara komma ifrån henne lite just nu.
Jag har alltid tyckt hon var knäpp. Nu går jag och lägger mig. God natt!
Hej!
Jag heter Zeke... och är från L.A.
Neil...
...vad gör du i New York?
Det där är en Vermeer...
...kan man säga.
Du är utsökt fin...
Nu är det väl min tur?
Jag hoppas att de här inte skrämmer dig för mycket.
De brukar komma på de mest olämpliga ställen...
Jag vet! Oroa dig inte.
Det här kommer att bli den säkraste kontakten du har haft.
Skulle du bara vilja massera min rygg? Jag behöver bli berörd.
Ja, ja, ja! Gör mig lycklig.
Gör mig lycklig, gör mig lycklig...
Gör mig lycklig!
Det var väl absolut säkert?
Ja, jag bara runkade. Han såg på från andra änden av rummet.
För första gången i mitt liv så känns det jobbigt.
Du kanske borde hitta nåt säkrare sätt att tjäna pengar.
Som alla andra...
Ja, kanske det...
Du är den enda jag har berättat det för.
- Jag vet. - Eric och mamma vet det inte.
Somliga kanske tycker det är vrickat eller hemskt-
- men det som hände den sommaren är en stor del av mig.
Ingen har fått mig att känna så - varken förr eller senare.
Som om det var nåt visst med mig.
Neil, du var åtta år.
Ja, men han älskade mig verkligen.
Ibland var det andra barn där, men jag var hans trofé.
Jag var hans enda riktiga kärlek.
- Grattis på födelsedagen! - Du hade inte behövt köpa nåt.
Det är bara en liten present...
- Cool! - Den passar till din hårfärg.
Vad cool! Tack!
Hur är det?
Jag är full.
Jag har aldrig varit full förut!
Jag fördärvar dig... äntligen!
Den där är rätt bra.
Visst...
Jag menar det. Du har konstnärlig talang, grabben.
Vadå?
Det där var en intressant detalj.
Vad är det för djup mening med basebolldojorna?
Ingen aning...
- Hur var det på jobbet? - Jävligt tråkigt.
- Behöver du hjälp? - Ja tack.
Jag har nåt att berätta.
- Jag med. - Du får berätta först.
Biljetter! Morsan vill att jag kommer hem till jul.
Din morsa är så snäll! Det skulle aldrig min morsa göra för mig.
Konstigt... Jag avskyr Hutchinson-
- men ser ändå fram emot att åka dit på ett kort besök.
Och du får träffa Eric.
Vad har du för nyheter?
Jag har nog hittat ett jobb åt dig.
Jag snackade med Rachel, min arbetskamrat.
Det är bara ett jobb till minimilön i en smörgåsbutik, men...
Du är inte intresserad. Det gör inget...
Nej, berätta mer.
- Menar du det? - Jag vill höra mer om det!
- Vill du det? - Ja!
Är det säkert att du klarar dig?
Skönt att mamma jobbar sent.
Tack för allt.
Det här har varit mitt livs bästa födelsedag.
Ingen orsak.
- Fan... - Vem är det?
Min pappa.
- Pappa? - Hej, grabben!
Jag fick tag på dig! Mamma visste inte om du var hemma.
Grattis på födelsedagen!
- Vad gör du här? - Får jag inte gratulera min son?
- Vi har ju inte setts på... två år! - Om du besvarade min samtal...
Det kanske jag inte vill! Jag kanske vill bli lämnad i fred.
Var inte sån. Jag har kört ända hit för att höra hur du har det.
Jag ska säga dig vad jag vill veta. Jag var med om nåt när jag var liten.
Var var du den kvällen jag vaknade upp blödande i källaren?
- Herregud, du minns inte ens! - Du är full!
Undvik inte ämnet! Jag blödde näsblod! Jag svimmade jämt.
Jag var sängvätare! Du brydde dig inte! Sen svimmade jag på Halloween.
Nåt hände med mig båda de kvällarna! Vad vet du? Säg det!
Förlåt mig, Brian... Jag kan inte hjälpa dig.
Välkommen till Subz. Kan jag hjälpa till?
- Brian? - Deborah!
- Gör du om ditt rum? - Det kan man säga...
- Hur har du haft det? - Bra! Hur är det på Berkeley?
Ska vi inte fortsätta samtalet över en jordnötssmör-persiko-paj?
- Fint att se dig, lillbrorsan. - Detsamma.
- Vill du ha skjuts? - Ja tack.
- Vart ska vi? - Hem till mig. Lugn, jag betalar.
- Det är julafton i morgon. - Sluta snacka.
- Var är vi? - Brighton Beach.
Sovrummet är häråt.
Gör det.
En gång till.
Klä av dig!
Gapa stort och sug, subba.
Vad väntar du på, subba?
Sug den!
Du tycker om det, va? Långt ner...
Stöna!
Du vet vad som händer nu! Du tigger om det.
Vänta! Det finns sånt jag inte gör. Jag måste gå och pinka.
Du blir knullad, vare sig du vill eller ej!
Subba!
Gud, du älskar det! Känn kuken ända längst in!
Nu kommer det! Är du beredd?
Mamma...
JULAFTON 1991
I dag gäller det.
- Vart ska du?! - Jag ska ut med Eric.
- Ska du inte prata med din syster? - Jag är strax tillbaka.
Bli inte sen. Vi äter julmiddag prick klockan sex.
- Då var vi framme. - Ser jag okej ut?
"Okej" är ett tänjbart begrepp... Jag skojar bara! Är du spänd?
Ja... och nervös.
- Lugn, ni får säkert bra kontakt. - Jag hoppas du har rätt.
Ellen!
Hej! God jul!
- Du kommer ihåg Brian? - Visst. - Hej, Brian.
God jul.
- Var är huvudpersonen? - Jag tänkte ringa dig...
- Vad har hänt? - En olycka...
Neil blev rånad på väg till flygplatsen.
Är han okej?
Han klarar sig. Han sover på sitt rum.
Vi kanske ska komma igen i morgon.
Kanske... Eller stanna om ni vill och ät några kakor...
Älskling, du är uppe...
Vad fan glor du på, Preston?
Brian säger att ni spelade baseboll ihop.
Hur länge sen är det ni sågs?
Tio år...
...fem månader och sju dagar.
Ni måste ha mycket att prata om sen sist.
- Ta till höger. - Vad fan var det som hände?
Det är en lång historia. Jag ska berätta sen.
Trevligt att New York inte har gjort dig hårdare...
Du är alltså den mytomspunne Brian?
- Vi har mycket gemensamt, inte sant? - Jag tror det.
Sväng vänster vid nästa stoppskylt.
Börjar det att se välbekant ut?
Hämta oss om en halvtimme.
Är du beredd?
Blått...
Ingen hemma... Vi går till baksidan.
Vi måste in. Jag vet ett sätt...
Sådär, ja!
- Du var den bäste spelaren, va? - Ja, det sa han alltid.
Hjälp!
Det här var hans sovrum. Taket ser i alla fall likadant ut.
Jag kunde stirra på alla de där mönstren i timmar.
Virvlar, fläckar, flammor...
Kom!
Har de inget hemma? Han hade en massa på lager.
Det var här, va?
Varför letade du reda på mig nu?
Jag är trött på det. Jag vill drömma om nåt annat.
"Barnet i krubban"...
Jag behövde få se dig för att kunna minnas dig.
När Eric skrev om dig, hade jag bara ett dimmigt minne av dig.
- Som en snöig tevebild... - Samma här...
Men när jag ser dig i det här rummet...
Det känns som om han iakttar oss just nu.
Efter den sommaren försvann han bara.
Jag vet inte ens om han lever. Hans spöke kanske ser oss.
Berätta allt du vet.
Jag var hans favorit.
Av alla valde han ut mig. Jag vet att det låter konstigt...
...men när det hela började, kände jag mig hedrad.
Fortsätt.
Här stod den stora teven med alla coola tevespel.
Det där är köket. Där hände det första gången.
Det varade hela den sommaren... bara han och jag.
Jag träffade honom en gång till...
...på Halloween några år senare. Jag hade gått vilse.
Han sa mitt namn.
Brian?
Jag tänkte väl att det var du.
Matchen hade nyss börjat. Jag satt på bänken som alltid.
Det började regna.
Först några stänk... sen ösregn. Domaren avbröt matchen.
- Och ingen kom och hämtade dig? - Mamma jobbade. Var var pappa?
Alla andra åkte i väg med sina föräldrar. Jag var ensam kvar.
Du kom till avbytarbänken...
Vi kör dig hem.
Och vi gick till tränarens herrgårdsvagn. Minns du det?
Han körde oss hit.
Ingen fara, Brian. Vi ska bara ha lite kul.
Han ville inte ha dig i "vårt" sovrum.
Allt hände alltså här... i det här rummet.
Fortsätt. Sluta inte förrän du har berättat allt.
Tränaren använde mig som lockbete för andra pojkar.
Han klädde av mig, och sen skulle jag få det att verka kul-
- som om vi lekte en tuff lek.
- Visa honom, Neil. - Så här är reglerna:
Först kysser jag dig, sen kysser du mig, och sen är det hans tur.
Är du beredd?
Nu så...
- Herregud! - Ska jag sluta?
Jag stack in tungan i din mun, så att den blev våt och glänsande.
Sen var det hans tur. Han sög dig i ansiktet med sina tjocka läppar-
- och jag trodde han skulle svälja ditt huvud helt!
Sen klädde vi av dig-
- och du gnällde som en valp.
Det älskade alltid tränaren.
Med mig brukade tränaren gapa stort-
- och ta min snopp och kulorna i munnen på samma gång.
Han gjorde det med mig.
Sen försökte jag göra det med dig, men min mun var för liten.
Sen sög han dig... och det kändes som en evighet.
Du blundade mest, men ibland fladdrade du med ögonlocken-
- och hade en glasartad, frånvarande blick.
Så lutade jag mig fram och viskade:
Visst är det kul? Säg till honom att du tycker det.
Vi är nästan färdiga. Klarar du det?
Ja...
Sen lekte vi femdollarsleken.
Då bad tränaren mig att göra perversa saker.
Klarade jag det, fick jag fem dollar.
Det är okej. Gör det, Neil.
Han fick oss att göra det med knytnäven. Fattar du?
Jag gjorde det först, förstås.
Den kvällen skulle jag få fem dollar-
- om jag kunde köra upp min lilla knytnäve ända till armbågen.
Och jag klarade det. Jag glömmer aldrig hur det kändes.
Som om hela hans kropp försökte suga in mig.
Uppsluka mig.
Sen gjorde jag det med.
Och sen körde vi dig hem och lämnade dig på uppfarten. Slut.
Och jag blödde näsblod.
Hur gick det till?
När det var över och vi klädde på oss...
...var ditt ansiktsuttryck liksom utsuddat.
Som om du var tom inuti. Och du stöp...
...med ansiktet före.
När vi drog upp dig, hade du näsblod.
Så här?
Så här?!
Sluta, sluta!
Här är det aldrig nån hemma.
Jag ser att det är nån där.
- Vad är det? - Det är nog nån inne.
Stilla natt
Heliga natt
Allt är frid
Stjärnan blid
Medan vi lyssnade på julsångerna-
- ville jag säga till Brian att den onda var över.
Men det var lögn. Förresten kunde jag inte tala.
Jag önskar att vi på nåt sätt kunde ändra på det förflutna-
- men det gick inte.
Vi kunde inte göra nåt, så jag var bara tyst-
- och försökte på telepatisk väg tala om hur ledsen jag var.
Och jag tänkte på all sorg och allt hemskt lidande i världen-
- och jag ville bara fly.
Jag önskade så att vi kunde lämna den här världen bakom oss-
- och sväva upp som två änglar, och som genom ett trollslag...
... försvinna.